![](https://www.glasnost.se/wp-content/uploads/2024/07/bombadebocker-edited.jpeg)
Sex anställda dödades och elva skadades när ett av Ukrainas största tryckerier förstördes i en rysk bombräd den 23 maj. Här trycktes bland annat en stor del av läroböckerna för ukrainska skolor.
”Precis vad vi pratade om. Det var nära kollegor till oss, nu är de borta för alltid”, skriver författaren Maks Kidruk i meddelande till Sydvsvenskan.
Han är en av de populäraste författarna i det krigande Ukraina. Kanske vill ukrainarna koppla av från den hemska verkligheten genom att läsa om något ännu värre. Dagen före bombningen besökte han Lund, där ett hundratal ukrainare hade samlats i Domkyrkoforum för att lyssna på honom.
Besöket i Lund ingår i Maks Kidruks Europaturné genom Österrike, Tjeckien, Tyskland, Schweiz, Italien, Spanien, Nederländerna, Danmark och Polen. Inkomsterna går till drönare för fronten.
Även hans böcker trycks i Charkiv som ständigt bombarderas av Ryssland, men på ett annat tryckeri som hittills klarat sig. När kriget började tänkte han först ge upp tanken om att ge ut den stora roman han nästan hade skrivit färdigt.
– Jag var övertygad om att vi plötsligt fann oss i en ny verklighet, där det inte fanns någon plats för böcker, än mindre för science fiction. Men min fru Tetiana och alla på förlaget övertygade mig om att den skulle tryckas.
Boken trycktes under hösten 2022, när ryssarna bombade Ukrainas energiinfrastruktur allra hårdast.
– Ofta hade jag inte kontakt med våra redaktörer som arbetade på distans. Men tryckeriet körde på även utan ström, de hade skaffat generatorer, och de levererade den första upplagan på 12 000 exemplar i tid.
![](https://www.glasnost.se/wp-content/uploads/2024/07/kolonija.jpg)
Hans science fiction-roman ”Kolonija” (Kolonin) berättar om en värld som håller på att gå under i en kombination av en klimatkatastrof och en gåtfull pandemi med utomjordisk smittkälla. På Mars finns en stor koloni där ukrainarna har specialiserat sig på livsmedelsproduktion.
Den ryska ockupationen av östra Ukraina fortsätter in på 2140-talet. Ukrainas andra stad Charkiv utgör en gråzon. Ukraina ingår i EU men Ryssland fortsätter att vara en oberäknelig diktatur.
Att Ryssland alls finns kvar om 120 år gillas inte av alla läsare i Ukraina, många hade gärna sett att landet försvann från jordens yta åtminstone i fiktionen. Men Max Kidruk vill vara en realist.
– Vi förstår mycket väl att Ryssland inte kommer att förintas. Det kommer inte att ske. Och vi förstår mycket väl att Ryssland inte ens kommer att besegras militärt, inte med det lilla stöd som Ukraina får i dag.
Konflikten mellan det demokratiska Ukraina och diktaturen i öster kommer att pågå länge till. Kriget som pågår nu blir inte det sista, det är Max Kidruk övertygad om.
– Min mamma kommer från Ryssland. Hon har bott i Ukraina i 40 år, men hon har två systrar och två bröder kvar där. Det är folk med högre utbildning, de borde inte vara lättlurade. Och alla stödjer de kriget. Så det är inte bara Putins krig. En stor del av Ryssland stödjer fullt medvetet det som pågår hos oss i Ukraina, de tycker att det är normalt, att det är rätt.
Den ryska bombningen av det stora tryckeriet i Charkiv följer ett mönster, där Ryssland konsekvent har riktat in sig på att förutom civil infrastruktur även förstöra sådant som är viktigt för den ukrainska kulturen. På ockuperat område har ukrainska böcker beslagtagits och bränts.
![](https://www.glasnost.se/wp-content/uploads/2024/07/kidruk.jpg)
Samtidigt har kriget oväntat lett till ett uppsving för ukrainska förlag. Det säljs fler böcker än på länge, berättar Max Kidruk.
En anledning är att det inte längre importeras några ryska böcker som var populära före kriget. En annan är att det generella intresset för ukrainsk litteratur har ökat. Klassiska ukrainska verk, som tidigare var svåra att hitta på marknaden, ges nu ut i stora lyxupplagor.
Förlaget som Max Kidruk själv ursprungligen grundade för att ge ut sin stora science fiction-roman publicerar nu framför allt populärvetenskapliga böcker. Att ge ut böcker är ett viktigt arbete även under pågående krig, säger han. Allt kan inte bara upphöra och läggas på vänt.
– Alla tar risker, allt är väldigt komplicerat och skrämmande, men man måste anpassa sig till verkligheten. De första två-tre månaderna av kriget var alla i chock, all verksamhet avstannade. Men sedan började folk komma i gång igen. Vi är kanske inte vid fronten eller räddar liv, men vi gör också nytta.